Вісник ОНДІСЕ
type: channel
description: main
publisher: Publishing house "Helvetica"
language: uk-UA
publication name: Вісник ОНДІСЕ
issn: 2522-9656
items: КОМПЛЕКСНА СУДОВО-ПСИХОЛОГІЧНА ТА ЛІНГВІСТИЧНА ЕКСПЕРТИЗА У РОЗСЛІДУВАННІ ФАКТІВ ТИСКУ НА СВІДКІВ З БОКУ ОРГАНІЗОВАНИХ ГРУП
items: ДОВІРА ТА ОБМАН У ЦИФРОВОМУ СЕРЕДОВИЩІ: РИЗИКИ ВІКТИМІЗАЦІЇ ТА ПРОФІЛАКТИЧНІ СТРАТЕГІЇ
items: ТАКТИКА ВИКОРИСТАННЯ СПЕЦІАЛЬНИХ ЗНАНЬ ПІД ЧАС ПРОВЕДЕННЯ ОКРЕМИХ СЛІДЧИХ (РОЗШУКОВИХ) ДІЙ
items: СУБ’ЄКТИ МІЖНАРОДНОЇ ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ У КРИМІНАЛЬНОМУ ПРОВАДЖЕННІ
items: ПСИХОЛОГІЧНІ АСПЕКТИ РЕАЛІЗАЦІЇ ТАКТИЧНОЇ ОПЕРАЦІЇ «ВИКРИТТЯ ОРГАНІЗАТОРА» ПІД ЧАС РОЗСЛІДУВАННЯ ГРУПОВОГО НЕЗАКОННОГО ОБІГУ БОЄПРИПАСІВ
items: МІЖНАРОДНІ СТАНДАРТИ ПРОФЕСІЙНОЇ ЕТИКИ У ПРАВОЗАХИСНІЙ ДІЯЛЬНОСТІ
items: РОЛЬ ЕКСПЕРТА В ЕПІСТЕМОЛОГІЇ ДОКАЗУВАННЯ
items: ПСИХОЛОГО-ГНОСЕОЛОГІЧНА АРХІТЕКТУРА ЕКСПЕРТНИХ ПОМИЛОК: СИСТЕМНО-ДІЯЛЬНІСНИЙ ПІДХІД
items: СИСТЕМА ТА ФОРМИ ВИКОРИСТАННЯ СПЕЦІАЛЬНИХ ЗНАНЬ ПІД ЧАС РОЗСЛІДУВАННЯ ДОВЕДЕННЯ ДО САМОГУБСТВА
items: РЕКОНСТРУКЦІЯ ПСИХОЛОГІЧНОГО СТАНУ ПОТЕРПІЛОГО ЯК ЕЛЕМЕНТ МОДЕЛЮВАННЯ ВБИВСТВ, ЗАМАСКОВАНИХ ПІД САМОГУБСТВО
items: СУДОВИЙ КОНТРОЛЬ ЗА ПОСТАНОВАМИ ОРГАНІВ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ: АНАЛІЗ ПРАКТИКИ СКАСУВАННЯ ПОСТАНОВ ЯК ІНДИКАТОР ЯКОСТІ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
items: РОЗРОБКА КРИТЕРІЇВ ТОВАРОЗНАВЧОЇ ОЦІНКИ ЯКОСТІ ЖИРІВ, ОТРИМАНИХ МЕТОДОМ ХОЛОДНОГО ПРЕСУВАННЯ (COLD PRESSED)
items: СУДОВИЙ КОНТРОЛЬ ЯК ГАРАНТІЯ ПРАВ ЛЮДИНИ НА СТАДІЇ ДОСУДОВОГО РОЗСЛІДУВАННЯ
items: https://journals.ondise.in.ua/index.php/herald/article/view/120
items: ОСОБЛИВОСТІ АЛГОРИТМУ ПРОВЕДЕННЯ ОГЛЯДУ УПОВНОВАЖЕНИМИ ПРАЦІВНИКАМИ КРИМІНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В МЕЖАХ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ ЗА ФАКТОМ ВЧИНЕННЯ УМИСНИХ ВБИВСТВ

КОМПЛЕКСНА СУДОВО-ПСИХОЛОГІЧНА ТА ЛІНГВІСТИЧНА ЕКСПЕРТИЗА У РОЗСЛІДУВАННІ ФАКТІВ ТИСКУ НА СВІДКІВ З БОКУ ОРГАНІЗОВАНИХ ГРУП
type: item
description: У статті досліджено теоретичні та прикладні аспекти використання комплексної судово психологічної та лінгвістичної експертизи у розслідуванні фактів тиску на свідків з боку організованих груп. Актуальність теми зумовлена поширенням у практиці організованої злочинності прихованих форм протидії правосуддю, які реалізуються через систематичний психологічний вплив, маніпулятивні комунікативні стратегії, непрямі погрози та інші форми завуальованого примусу, спрямовані на зміну поведінки свідка або відмову від співпраці зі слідством. Наголошується, що такі дії нерідко не мають прямого словесного вираження і проявляються у контекстуально зумовлених повідомленнях, натяках, демонстрації обізнаності про приватні обставини життя особи, створенні атмосфери небезпеки та психологічного тиску. За таких умов традиційні підходи до аналізу доказової інформації виявляються недостатніми, що зумовлює необхідність використання спеціальних знань для встановлення реального змісту комунікації та її психологічного ефекту. У роботі обґрунтовується доцільність застосування комплексної судово психологічної та лінгвістичної експертизи як міждисциплінарного інструменту дослідження комунікативних проявів незаконного впливу на учасників кримінального провадження. Розкрито зміст і значення психологічного та лінгвістичного компонентів експертного дослідження, визначено їх взаємозв’язок у процесі встановлення ознак тиску, залякування, маніпуляції або навіювання. Особлива увага приділяється аналізу мовних конструкцій, комунікативної спрямованості висловлювань, контекстуальних значень повідомлень, а також психологічним механізмам формування у свідка страху, тривоги або відчуття небезпеки. Підкреслюється, що ефективність такого експертного дослідження значною мірою залежить від урахування ситуаційного контексту комунікації, характеру взаємин між її учасниками, попередніх подій та індивідуально психологічних особливостей адресата повідомлення. У статті також розглянуто об’єкти комплексної судово психологі…
creator: Лариса Ігорівна Аркуша
creator: Олександр Віталійович Чернов
creator: Антоніна Іванівна Черемнова
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 6
ending page: 21
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-1

ДОВІРА ТА ОБМАН У ЦИФРОВОМУ СЕРЕДОВИЩІ: РИЗИКИ ВІКТИМІЗАЦІЇ ТА ПРОФІЛАКТИЧНІ СТРАТЕГІЇ
type: item
description: У сучасному цифровому середовищі феномени довіри та обману набувають особливого значення, оскільки саме вони визначають рівень безпеки користувачів та їхню сприйнятливість до різноманітних форм маніпуляцій. Довіра виступає необхідною умовою функціонування соціальних мереж, електронної комерції, онлайн-освіти та державних електронних сервісів. Водночас вона стає вразливим місцем, яке активно використовують шахраї та маніпулятори для досягнення власних цілей. Обман у цифровому просторі проявляється у вигляді фішингу, соціальної інженерії, поширення дезінформації, маніпуляцій у соціальних мережах, а також у формі психологічного тиску, спрямованого на формування хибних переконань та прийняття невигідних рішень. У статті розглянуто психологічні механізми довіри, що пояснюють схильність користувачів вірити навіть незнайомим джерелам інформації. Використання віктимологічного підходу дозволило виявити групи ризику та визначити чинники, які сприяють віктимізації у цифровому середовищі. Особливу увагу приділено аналізу правових аспектів протидії обману, зокрема міжнародним стандартам та національному законодавству у сфері кібербезпеки. Запропоновано комплекс профілактичних стратегій, що включають правові інструменти, освітні програми з медіаграмотності, розвиток критичного мислення, а також технічні засоби захисту, такі як багатофакторна автентифікація та системи раннього виявлення шахрайських схем. Підкреслено необхідність міждисциплінарного підходу, який поєднує правові, психологічні та технологічні аспекти для ефективного захисту користувачів. У висновках наголошується, що довіра є одночасно ресурсом і ризиком у цифровому середовищі, а обман – інструментом, який може призвести до серйозних наслідків для особи та суспільства. Розробка профілактичних стратегій має стати пріоритетом як для державних інституцій, так і для освітніх закладів та окремих користувачів.
creator: Світлана Іллівна Афанасенко
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 22
ending page: 29
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-2

ТАКТИКА ВИКОРИСТАННЯ СПЕЦІАЛЬНИХ ЗНАНЬ ПІД ЧАС ПРОВЕДЕННЯ ОКРЕМИХ СЛІДЧИХ (РОЗШУКОВИХ) ДІЙ
type: item
description: У статті досліджено тактичні особливості використання спеціальних знань під час проведення окремих слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні. Наголошується, що ефективність досудового розслідування значною мірою залежить від повноти та якості збирання доказової інформації, що нерідко потребує залучення осіб, які володіють спеціальними знаннями у різних галузях науки, техніки, мистецтва та ремесла. Обґрунтовується, що застосування таких знань сприяє більш результативному пошуку, фіксації, вилученню та попередній оцінці слідів кримінального правопорушення, а також забезпечує використання сучасних технічних засобів і методів криміналістики. У роботі розглянуто значення спеціальних знань на різних етапах проведення слідчих (розшукових) дій. Визначено, що потреба у їх застосуванні може виникати як на етапі підготовки до проведення відповідної процесуальної дії, так і безпосередньо під час її здійснення. На підготовчому етапі тактичні особливості використання спеціальних знань пов’язані з оцінкою слідчої ситуації, визначенням доцільності їх застосування, вибором спеціаліста відповідного профілю, формулюванням завдань для нього, а також плануванням форм і способів його участі у слідчій дії. Окрему увагу приділено необхідності попередніх консультацій зі спеціалістами щодо особливостей виявлення, фіксації та вилучення окремих об’єктів, використання спеціальних технічних засобів та забезпечення належної підготовки до проведення процесуальної дії. Проаналізовано також особливості застосування спеціальних знань на робочому етапі проведення слідчих (розшукових) дій. Зазначено, що їх суб’єктами можуть виступати слідчий, прокурор, спеціалісти, а також інші учасники кримінального провадження, залучення яких передбачено кримінальним процесуальним законодавством. Підкреслюється роль спеціаліста у забезпеченні ефективного пошуку та фіксації слідів, використанні спеціальних технічних засобів, попередній оцінці об’єктів, а також наданні консультацій чи довідок у межах його ко…
creator: Юлія Олегівна Гресь
creator: Андрій Ігорович Загородній
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 30
ending page: 41
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-3

СУБ’ЄКТИ МІЖНАРОДНОЇ ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ У КРИМІНАЛЬНОМУ ПРОВАДЖЕННІ
type: item
description: У статті здійснено комплексний науково-правовий аналіз суб’єктів міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні. Досліджено систему органів та посадових осіб, які беруть участь у реалізації механізму міжнародного співробітництва у сфері кримінального судочинства, а також визначено їхні повноваження та функції в межах виконання запитів про правову допомогу. Обґрунтовано, що ефективне функціонування інституту міжнародної правової допомоги значною мірою залежить від чіткого визначення компетентних суб’єктів, їхнього процесуального статусу та порядку взаємодії під час виконання процесуальних доручень іноземних держав. У статті розкрито особливості діяльності центральних органів України, уповноважених здійснювати міжнародне співробітництво у кримінальному провадженні, зокрема Генерального прокурора України та Міністерства юстиції України, які забезпечують прийняття, розгляд та виконання запитів про міжнародну правову допомогу. Проаналізовано також роль органів досудового розслідування, прокурорів, судів та інших учасників кримінального провадження у процесі реалізації міжнародних доручень. Наголошується, що міжнародна правова допомога у кримінальному провадженні є однією з основних форм міжнародного співробітництва держав у сфері боротьби зі злочинністю. Вона полягає у виконанні компетентними органами однієї держави процесуальних дій на прохання іншої держави з метою отримання доказів, встановлення обставин кримінального правопорушення або забезпечення виконання судових рішень. У статті зазначено, що поряд із державними інституціями значну роль у розвитку міжнародного співробітництва у кримінальному провадженні відіграють міжнародні та міжурядові організації, зокрема ООН, СНД та інші. Деякі з таких організацій створені спеціально для підвищення ефективності протидії злочинності міжнародного характеру, зокрема Інтерпол, Європол та OLAF. Зроблено висновок, що міжнародна правова допомога в кримінальному провадженні є важливим інструментом забезпечення ефективного…
creator: Сергій Костянтинович Гречанюк
creator: Вячеслав Феодосійович Вячеслав Феодосійович
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 42
ending page: 49
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-4

ПСИХОЛОГІЧНІ АСПЕКТИ РЕАЛІЗАЦІЇ ТАКТИЧНОЇ ОПЕРАЦІЇ «ВИКРИТТЯ ОРГАНІЗАТОРА» ПІД ЧАС РОЗСЛІДУВАННЯ ГРУПОВОГО НЕЗАКОННОГО ОБІГУ БОЄПРИПАСІВ
type: item
description: Стаття присвячена дослідженню психологічних аспектів реалізації тактичної операції «Викриття організатора» під час розслідування групового незаконного обігу боєприпасів. Актуальність дослідження зумовлена зростанням рівня суспільної небезпеки незаконного обігу боєприпасів, ускладненням структури організованих злочинних формувань та необхідністю підвищення ефективності криміналістичного забезпечення досудового розслідування у цій категорії кримінальних правопорушень. Особливої значущості зазначена проблема набуває в умовах воєнного стану, коли збільшується ризик незаконного потрапляння боєприпасів у цивільний обіг, що створює додаткові загрози громадській безпеці та сприяє поширенню інших форм злочинної діяльності. У роботі розглянуто сутність та криміналістичне значення тактичної операції «Викриття організатора» як комплексу узгоджених слідчих, оперативно розшукових та організаційних заходів, спрямованих на встановлення особи, яка здійснює координацію злочинної діяльності, визначає стратегію функціонування групи та забезпечує її конспірацію. Обґрунтовано, що ефективність такої тактичної операції значною мірою залежить від урахування психологічних закономірностей функціонування злочинної групи, зокрема особливостей формування внутрішньогрупової ієрархії, механізмів лідерства і підпорядкування, мотиваційної структури учасників, а також характеру комунікаційних зв’язків між ними. У статті проаналізовано психологічні характеристики організатора злочинної діяльності, які проявляються у здатності до стратегічного планування, маніпулятивного впливу на співучасників, підтримання внутрішньогрупової дисципліни та формування системи обмеженої поінформованості учасників щодо реального масштабу злочинної діяльності. Окрему увагу приділено дослідженню психологічних механізмів забезпечення стійкості злочинної групи, зокрема ролі авторитету, страху, матеріальної залежності та лояльності у підтриманні підпорядкованості учасників організаторові. Доведено, що аналіз цих факторів має в…
creator: Єлизавета Вадимівна Дрига
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 50
ending page: 64
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-5

МІЖНАРОДНІ СТАНДАРТИ ПРОФЕСІЙНОЇ ЕТИКИ У ПРАВОЗАХИСНІЙ ДІЯЛЬНОСТІ
type: item
description: Міжнародні стандарти професійної етики набувають особливої значимості. Впровадження їх у національну правову систему України – визначальний етап. Це дозволило втілювати загальновизнані демократичні цінності безпосередньо у нормативну сферу, що регулює діяльність правозахисних органів. Морально–професійні цінності міжнародної спільноти, закріплені у відповідних нормативно-правових актах та кодексах доброчесності, деталізують моральні вимоги; встановлюють стандарти професійної комунікації; визначають допустимість втручання у приватність. Зокрема, закріплюють обов’язок поваги до людської гідності; недопущення дискримінації, будь-яких форм жорстокого чи принизливого поводження. Важилем усвідомлення аспектів міжнародних стандартів професійної етики у правозахисній діяльності, є бачення специфіки в умовах певної ситуативності. Тут має передувати логіка мислення, доцільність. Тож нормативна база не тільки увібрала міжнародний досвід, а й створила дієві механізми контролю за дотриманням етичних стандартів. У науковій cфері простежується, що міжнародні стандарти професійної етики правозахисників не відчуджені, оскільки ґрунтуються саме на моральних засадах, що слугують впродовж історичного розвитку цивілізації людей. Міжнародні етичні стандарти правозахисної діяльності закріплені у системі універсальних і регіональних міжнародно-правових актів, що ухвалені ООН, Радою Європи та іншими міжнародними інституціями. Вони визначають нормативи і особливості професійної поведінки представників правозахисних органів. Відтак, аспекти міжнародних стандартів професійної етики у правозахисній діяльності – це підґрунтя функціонування безпеки в умовах демократичної правової держави. Вони фундаментуються на правових, моральних, гуманістичних засадах, що визначають службову поведінку представників правозахисних органів. Примітно правозахисна діяльність популяризується у державному регулюванні. Міжнародні стандарти професійної етики формують спільний простір у межах професійної поведінки право…
creator: Руслан Сергійович Кацавець
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 65
ending page: 73
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-6

РОЛЬ ЕКСПЕРТА В ЕПІСТЕМОЛОГІЇ ДОКАЗУВАННЯ
type: item
description: У статті здійснено комплексний аналіз ролі експерта у процесі криміналістичного доказування з точки зору епістемологічної парадигми, акцентуючи увагу на його статусі як автономного суб’єкта пізнавальної діяльності, здатного інтегрувати спеціалізовані наукові знання в загальну систему доказів. Висвітлено подвійний характер експертного пізнання, який проявляється у поєднанні формалізованих об’єктивних методів дослідження, стандартизованих процедур та інструментальних вимірювань із необхідністю інтерпретаційної діяльності, що забезпечує належну концептуалізацію фактів, критичну оцінку даних і формування науково обґрунтованих висновків. Проаналізовано межі компетентності експерта та стандарти її забезпечення, включно з дотриманням предметної сфери, методологічних рамок, формальних процедур, а також нормативних і професійних вимог, що гарантують достовірність і перевірюваність експертних висновків. Окрему увагу приділено проблемам суб’єктивності, що виникають під впливом професійного досвіду, когнітивних та інтерпретаційних моделей, контекстуальних чинників і методологічних обмежень застосовуваних методик, а також способам їх нейтралізації через стандартизацію процедур, застосування контролю якості та практику «сліпої» експертизи. Особливо підкреслено автономність експерта, як ключову умову формування об’єктивного спеціального знання, здатного підтверджувати, уточнювати або коригувати слідчі версії та аналізувати матеріальні, цифрові й біологічні докази. Висвітлено його роль як інтелектуального посередника між емпіричною інформацією та реконструкцією кримінальної події, а також взаємодію з іншими доказами. Наголошено на необхідності системного, критичного та методологічно дисциплінованого підходу до оцінки експертних висновків для забезпечення їх достовірності, об’єктивності та практичної значущості.
creator: Руслан Васильович Комісарчук
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 74
ending page: 84
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-7

ПСИХОЛОГО-ГНОСЕОЛОГІЧНА АРХІТЕКТУРА ЕКСПЕРТНИХ ПОМИЛОК: СИСТЕМНО-ДІЯЛЬНІСНИЙ ПІДХІД
type: item
description: У статті запропоновано класифікацію експертних помилок, розроблену в межах системно-діяльнісного підходу. Автори відходять від трактування помилки як наслідку некомпетентності, розглядаючи її як закономірний збій у складній антропотехнічній системі «експерт – технологія – середовище». Обґрунтовано сім базових тез, що розкривають нейрофізіологічні та когнітивні механізми викривлення експертного судження: від перцептивної готовності та «амигдалярного викрадення» до цифрової парейдолії та помилок категоричності. Доведено, що ефективна превенція помилок можлива лише через об’єктивізацію психофізіологічного стану суб’єкта та алгоритмізацію його діяльності.
creator: Світлана Валеріївна Ласунова
creator: Маргарита Олегівна Журавльова
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 85
ending page: 98
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-8

СИСТЕМА ТА ФОРМИ ВИКОРИСТАННЯ СПЕЦІАЛЬНИХ ЗНАНЬ ПІД ЧАС РОЗСЛІДУВАННЯ ДОВЕДЕННЯ ДО САМОГУБСТВА
type: item
description: У статті здійснено комплексний науковий аналіз системи та форм використання спеціальних знань під час розслідування доведення до самогубства як одного з найбільш складних для доказування кримінальних правопорушень проти життя та здоров’я особи. Обґрунтовано, що специфіка механізму вчинення цього злочину пов’язана з тривалим психологічним впливом на потерпілу особу, що може проявлятися у формі систематичного приниження, психологічного переслідування, шантажу, погроз або інших форм морального тиску. Такі обставини зумовлюють необхідність комплексного дослідження не лише матеріальних слідів події, але й психічного стану потерпілої особи, характеру її взаємовідносин із оточенням, особливостей комунікації та соціального середовища. У цьому контексті використання спеціальних знань виступає одним із ключових інструментів забезпечення повного, всебічного та об’єктивного розслідування. У статті розкрито сутність спеціальних знань у кримінальному провадженні та визначено їх значення для встановлення обставин доведення до самогубства. Проаналізовано систему використання спеціальних знань, що охоплює діяльність судових експертів, спеціалістів та інших фахівців, які залучаються до проведення експертних досліджень, участі у слідчих діях та надання консультативної допомоги органам досудового розслідування. Окрему увагу приділено ролі судово-медичних, судово-психологічних, судово-психіатричних, лінгвістичних та комп’ютерно-технічних досліджень у встановленні причинно-наслідкового зв’язку між протиправною поведінкою винної особи та формуванням суїцидальної поведінки потерпілого. Обґрунтовано, що ефективне використання спеціальних знань передбачає їх системне поєднання у межах комплексних експертних досліджень та тісну взаємодію між слідчими, оперативними підрозділами та експертними установами. Зроблено висновок, що використання спеціальних знань у розслідуванні доведення до самогубства має комплексний характер і включає як процесуальні, так і непроцесуальні форми їх застосування. Пі…
creator: Сергій Олександрович Ляховецький
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 99
ending page: 107
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-9

РЕКОНСТРУКЦІЯ ПСИХОЛОГІЧНОГО СТАНУ ПОТЕРПІЛОГО ЯК ЕЛЕМЕНТ МОДЕЛЮВАННЯ ВБИВСТВ, ЗАМАСКОВАНИХ ПІД САМОГУБСТВО
type: item
description: У статті досліджується реконструкція психологічного стану потерпілого як один із важливих елементів криміналістичного моделювання вбивств, замаскованих під самогубство. Актуальність теми зумовлюється тим, що інсценування самогубства є поширеним способом приховування насильницьких злочинів проти життя, що створює суттєві труднощі для органів досудового розслідування під час встановлення реального механізму події. У таких кримінальних провадженнях зовнішні ознаки місця події можуть формувати хибне уявлення про добровільний характер смерті, що потребує використання комплексних криміналістичних підходів до дослідження обставин події. Одним із важливих напрямів такого дослідження є встановлення психоемоційного стану потерпілого, його життєвої ситуації, особистісних характеристик, поведінкових проявів та соціальних зв’язків у період, що передував настанню смерті. У роботі обґрунтовується, що реконструкція психологічного стану потерпілого дозволяє встановити відповідність або невідповідність версії самогубства реальним особистісним і поведінковим характеристикам особи. Досліджено основні джерела інформації, що використовуються для такого відтворення, зокрема показання осіб із найближчого оточення потерпілого, матеріали особистого листування, цифрові комунікації, записи у соціальних мережах, результати судово-психологічних і судово-психіатричних досліджень, а також інші дані, які дозволяють встановити динаміку психоемоційного стану особи напередодні смерті. Особлива увага приділяється аналізу поведінкових змін, наявності або відсутності суїцидальних тенденцій, характеру соціальних контактів, життєвих планів та можливих психотравмуючих факторів. Обґрунтовується значення комплексного підходу до реконструкції психологічного стану потерпілого, що передбачає поєднання криміналістичних, психологічних, судово-медичних та цифрових методів дослідження. Показано, що встановлення внутрішньої логіки поведінки потерпілого у період, що передував смерті, дозволяє більш об’єктивно оцінити …
creator: Ірина Юріївна Пишненко
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 108
ending page: 120
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-10

СУДОВИЙ КОНТРОЛЬ ЗА ПОСТАНОВАМИ ОРГАНІВ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ: АНАЛІЗ ПРАКТИКИ СКАСУВАННЯ ПОСТАНОВ ЯК ІНДИКАТОР ЯКОСТІ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
type: item
description: У статті досліджується судовий контроль за постановами органів Національної поліції у справах про адміністративні правопорушення та аналізується практика їх скасування судами як можливий індикатор якості адміністративного провадження. Метою є з’ясування того, наскільки частка скасованих постанов відображає рівень законності, обґрунтованості рішень, належності доказової бази та дотримання процесуальних гарантій. Методологічну основу становлять формально-юридичний, порівняльно-правовий, статистичний та логіко-структурний методи. На підставі практики адміністративних судів та відкритих статистичних даних щодо частки скасованих постанов патрульної поліції в окремих регіонах України окреслено типові підстави їх скасування: неповне з’ясування обставин справи, недостатність або недопустимість доказів, порушення процедурних вимог, неправильна кваліфікація правопорушення. Обґрунтовується, що за умови врахування активності оскарження, специфіки правопорушень та регіонального контексту показник частки скасованих постанов може розглядатися як кількісний індикатор якості адміністративного провадження і один з критеріїв оцінки діяльності підрозділів поліції. З урахуванням положень КУпАП, КАС України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ окреслено стандарти належного адміністративного провадження і ефективного судового контролю. Сформульовано пропозиції щодо удосконалення адміністративно-юрисдикційної діяльності Національної поліції: посилення підготовки працівників, внутрішній моніторинг причин скасування постанов, запровадження якісних критеріїв оцінювання, оновлення процесуальних приписів КУпАП та використання європейського досвіду внутрішнього перегляду рішень. Зроблено висновок, що конструктивне сприйняття результатів судового контролю і системна робота над помилками здатні зменшити частку безпідставних притягнень до адміністративної відповідальності та підвищити довіру до Національної поліції.
creator: Наталія Станіславівна Пузирна
creator: Денис Юрійович Галушка
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 121
ending page: 131
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-11

РОЗРОБКА КРИТЕРІЇВ ТОВАРОЗНАВЧОЇ ОЦІНКИ ЯКОСТІ ЖИРІВ, ОТРИМАНИХ МЕТОДОМ ХОЛОДНОГО ПРЕСУВАННЯ (COLD PRESSED)
type: item
description: У статті розглянуто актуальність розробки науково обґрунтованих критеріїв товарознавчої оцінки якості рослинних олій, отриманих методом холодного пресування (Cold Pressed), та їх відмінностей від рафінованих аналогів. Проаналізовано технологічні особливості виробництва олій холодного пресування та рафінації, а також їхній вплив на хімічний склад та харчову цінність. Визначено ключові органолептичні та фізико-хімічні показники, а також вміст біологічно активних речовин (вітаміну Е, каротиноїдів, фосфоліпідів, фітостеролів), що є маркерами автентичності олій холодного пресування. Запропоновано комплексний підхід до товарознавчої експертизи, що включає застосування сучасних інструментальних методів (хроматографія, спектроскопія) для ідентифікації фальсифікації та виявлення слідів органічних розчинників. Надано рекомендації щодо вдосконалення нормативної бази, пакування, умов зберігання та посилення державного контролю для забезпечення якості та захисту прав споживачів на ринку харчових жирів.
creator: Ірина Михайлівна Соколовська
creator: Тетяна Анатоліївна Кунділовська
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 132
ending page: 144
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-12

СУДОВИЙ КОНТРОЛЬ ЯК ГАРАНТІЯ ПРАВ ЛЮДИНИ НА СТАДІЇ ДОСУДОВОГО РОЗСЛІДУВАННЯ
type: item
description: У статті досліджено судовий контроль як один із ключових механізмів забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування. Обґрунтовано, що в умовах застосування заходів процесуального примусу судовий контроль спрямований на перевірку законності, обґрунтованості та необхідності втручання у права особи. Встановлено, що діяльність слідчого судді має не лише дозвільний, а й змістовно-оціночний характер та передбачає перевірку наявності достатніх правових підстав, належності та допустимості доказів, дотримання процесуальної форми і відповідності втручання принципу пропорційності. При цьому важливе значення має оцінка достатності обґрунтування клопотань сторони обвинувачення та повноти поданих матеріалів, що підтверджують необхідність застосування відповідного заходу. Розкрито гарантійну сутність повноважень слідчого судді та їх значення у забезпеченні дотримання прав особи під час прийняття процесуальних рішень. Визначено основні форми судового контролю, зокрема попередній, подальший та правозахисний контроль. Особливу увагу приділено попередньому судовому контролю як процедурі, що передує застосуванню заходів процесуального примусу та забезпечує перевірку їх обґрунтованості до фактичного обмеження прав і свобод. Додатково підкреслено, що така перевірка охоплює не лише формальні підстави, а й змістовну оцінку співмірності втручання із поставленою процесуальною метою. Окремо акцентовано, що судовий контроль здійснюється незалежно від процесуального керівництва прокурора та має самостійне значення як форма зовнішньої перевірки рішень, дій і бездіяльності сторони обвинувачення. Зроблено висновок, що ефективність судового контролю визначається здатністю слідчого судді здійснювати повну, об’єктивну та мотивовану перевірку підстав застосування заходів процесуального примусу, оцінювати можливість застосування альтернативних заходів і забезпечувати поновлення порушених прав. Доведено, що судовий контроль сприяє формуванню практики належного застосування криміналь…
creator: Сергій Миколайович Тарасюк
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 145
ending page: 156
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-13

https://journals.ondise.in.ua/index.php/herald/article/view/120
type: item
title: ДО ПИТАННЯ НАУКОВОЇ АТРИБУЦІЇЇ РОЗПИСНИХ ПАННО КАХЕЛЬНО-МАЙОЛІКОВОГО ЗАВОДУ БРОНІСЛАВА ЛІСОВСЬКОГО В КОНТЕКСТІ «РОЗРОБКИ МЕТОДИКИ ПРОВЕДЕННЯ СУДОВОЇ МИСТЕЦТВОЗНАВЧОЇ ЕКСПЕРТИЗИ АНТИКВАРНИХ ТЕРАКОТОВИХ, КАХЕЛЬНИХ, ФАЯНСОВИХ, МАЙОЛІКОВИХ ПЕЧЕЙ ТА КАМІНІВ ЩО
description: Статтю присвячено мистецтвознавчому аналізу та критиці державного висновку країни-агресора, наданого для підтвердження автентичності кахельного розписного панно (медальону), який було виготовлено на кахельно-майоліковому заводі Б.Я. Лісовського у м. Вітебськ. Продукція даного підприємства, зразки якої нині, згідно чинного українського законодавства є такими, які за своїми якостями та характеристиками відносно віку, рідкісності, високого художнього рівня належать до таких, що відносяться до культурних цінностей. У низці інших виробників продукція згаданого підприємства вивчаються в рамках НДР, що виконується співробітниками Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз «Розробка методики проведення мистецтвознавчої експертизи антикварних теракотових, кахельних, фаянсових, майолікових печей та камінів щодо приналежності їх до культурних цінностей, які мають історичне, художнє, етнографічне та наукове значення». На прикладі розглянутих розписних кахельних панно, у цілому матеріали статті не тільки ознайомлюють із деякими прикладами високо художніх творів майстрів-керамістів кінця XIX початку XX ст., які трапляються на теренах сучасних країн Балтії, Польщі, Білорусі, Росії, Грузії, Азербайджану, а також й України, є прикладом того, як легко можна експертові заплутатися і надати хибний висновок відносно точної атрибуції того чи іншого твору. Ретельне вивчення наданих на дослідження творів є запорукою надання однозначного висновку, який за сучасними вимогами повинен носити риси всеохоплюючого наукового дослідження, яке може дати неочікувані результати, які можуть бути корисними для розвитку сучасної мистецтвознавчої думки.
creator: Дмитро Валентинович Хамула
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 157
ending page: 173
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-14

ОСОБЛИВОСТІ АЛГОРИТМУ ПРОВЕДЕННЯ ОГЛЯДУ УПОВНОВАЖЕНИМИ ПРАЦІВНИКАМИ КРИМІНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В МЕЖАХ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ ЗА ФАКТОМ ВЧИНЕННЯ УМИСНИХ ВБИВСТВ
type: item
description: Стаття присвячена дослідженню теоретичних та прикладних аспектів алгоритмізації діяльності уповноважених працівників кримінальної поліції під час проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальних провадженнях за фактом учинення умисних вбивств. Актуальність дослідження зумовлена необхідністю модернізації методичного інструментарію розслідування тяжких злочинів проти особи в умовах цифровізації суспільства та динамічної трансформації злочинності. Обґрунтовано, що впровадження криміналістичних алгоритмів дозволяє мінімізувати суб’єктивні помилки, оптимізувати часові витрати та забезпечити тактичну перевагу над представниками криміналітету в умовах інформаційного дефіциту. У роботі розглянуто сутність криміналістичної алгоритмізації як складного інформаційно-пошукового процесу, спрямованого на вирішення стратегічних завдань розслідування. Визначено, що алгоритмічний підхід забезпечує системність та плановість діяльності не лише слідчого, а й оперативних працівників, які здійснюють оперативно-розшукове забезпечення кримінального провадження. Особливу увагу приділено гносеологічним основам та правовій регламентації залучення підрозділів кримінальної поліції до проведення невідкладних заходів. Центральне місце у статті займає аналіз огляду місця події як найбільш інформативної слідчої (розшукової) дії при розслідуванні вбивств. На основі системного підходу сформульовано та деталізовано комплекс із п’ятнадцяти тактичних завдань огляду, серед яких: встановлення механізму та часу настання смерті, виявлення матеріальних і цифрових слідів, ідентифікація особи потерпілого та злочинця, а також розпізнавання ознак інсценування (негативних обставин). Доведено, що правильне розуміння категорій «місце події» та «місце злочину» безпосередньо впливає на повноту збирання доказової інформації. У статті запропоновано авторський алгоритм дій працівників кримінальної поліції, що реалізується на підставі доручень слідчого або в межах ініціативної діяльності. Окреслено перелік пріоритетних …
creator: Євген Сергійович Хижняк
rights: Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
license: https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
date: 2026-05-19
publication date: 2026-05-19
number: 19
starting page: 174
ending page: 187
doi: 10.32782/2522-9656/2026-19-15